Зміст
Кількість комп’ютерних ігор просто величезна, і часто вони класифікуються за характеристиками чи завданнями, а чи не за типом геймплея. Тому категорії ігор, чи жанри, можуть поділятися на поджанри, а одна гра цілком може належати до кількох жанрів.
Звичайно, це може трохи заплутувати, але якщо розібратися в ігровій механіці, ми зможемо зрозуміти, як класифікують свої ігри розробники та видавці. Наприклад, якщо ви любитель миттєвого задоволення від ігор, то вам краще підійдуть екшени. Чи подобається вирішувати головоломки або керувати ресурсами? Швидше за все, вам більше сподобаються стратегії в реальному часі чи рольові ігри (RPG). Але незалежно від того, що саме вам цікаво, обов’язково знайдеться ігровий жанр, який припаде вам до душі.
Перша відеогра була створена фізиком Вільямом Гігінботемом у жовтні 1958 року. Цього року вона стала цвяхом дня відкритих дверей у Брукхейвенській Національній лабораторії.
Хігінботем, який працював у лабораторії, хотів створити інтерактивну розвагу для відвідувачів. Через багато років в одному зі своїх інтерв’ю він розповідав, що хотів «…оживити це місце. Створити гру, в яку люди могли б грати і яка донесла б до них, що наші наукові дослідження приносять суспільству користь».
У гру під назвою Tennis for Two грали на осцилоскопі, мініатюрний п’ятидюймовий екран якого відображав тонкі сині лінії, схожі на PONG. Відвідувачі вишикувалися в чергу, а експеримент Хігінботема незабаром став найпопулярнішим експонатом лабораторії.
У ті часи обчислювальна потужність комп’ютерів обмежувала ігри, які могли створювати програмісти. Перенесемося в наші дні – тепер технології дозволяють розробникам ігор реалізувати все, що вони можуть мріяти. Тому за останні кілька років з’явилися нові жанри та категорії ігор, що виходять за рамки традиційних класифікацій.
Ми спробували скласти повний список усієї різноманітності типів комп’ютерних ігор. Зазначимо, що вони є взаємовиключними категоріями і можуть перетинатися.
Сутність екшенів відображає їхню назву – у перекладі з англійської вона означає «дію», і тут гравець знаходиться в самому центрі дії та керує ним. Здебільшого воно пов’язане з фізичними випробуваннями, які потрібно подолати. До цього жанру належали найперші відеоігри, наприклад, Galaga та Donkey Kong.
Зазвичай в екшенах дуже легко розпочати гру, тому вони досі залишаються найпопулярнішими відеоіграми.
А тепер розглянемо поджанри цієї категорії.
Платформери отримали свою назву завдяки тому, що в процесі гри її головний персонаж взаємодіє з платформами – зазвичай бігає, стрибає чи падає. Різноманітних платформерів дуже багато, найвідомішим з них, мабуть, можна назвати серію Super Mario Bros., а Donkey Kong був одним із найперших.
Цікавий факт: першим тривимірним консольним платформером була Jumping Flash! на першому Sony PlayStation. До цього моменту всі платформери були плоскі, «з виглядом збоку», а персонажі зазвичай бігли зліва направо.
Шутери дозволяють гравцям використовувати у своїх діях зброю, зазвичай з метою знищити ворогів чи протиборчих гравців.
Шутери діляться за ракурсом огляду гравця. У шутерах від першої особи (FPS – Frst-person shooter) вид із очей головного персонажа. Типовими прикладами є Call of Duty, Half-Life та Halo. У шутерах від третьої особи типу Fortnite та Splatoon дія показана так, що гравець може бачити головного персонажа, зазвичай трохи зверху та ззаду.
Шутери з видом зверху, наприклад, Galaga, Space Invaders та Raiden V: Director’s Cut, як і слідує з назви, демонструють нам вигляд повністю зверху. І якщо в шутерах від третьої особи зазвичай використовується шкала здоров’я, яка зростає або зменшується в залежності від рівня здоров’я або стану персонажа, то в шутерах з видом зверху часто застосовується принцип із деякою кількістю «життя», коли напис Game Over з’являється після вичерпання їхнього запасу.
У файтингах, зокрема Mortal Kombat і Street Fighter II, вся дія зосереджена на боях, які найчастіше проходять у формі єдиноборств. Зазвичай у файтинг великий набір грабельних персонажів, кожен з яких спеціалізується на своїх унікальних здібностях або бойовому стилі. У більшості традиційних файтингів гравець повинен боротися, просуваючись все вище і перемагаючи все більш сильніших супротивників.
Цікавий факт: Street Fighter II був однією з перших відеоігор, де з’явився грабельний жіночий персонаж, Чунь Лі (найперший грабельний жіночий персонаж з’явився у грі для автоматів Taito 1985 під назвою Typhoon Gal.)
Ігри жанру Beat-em up, або броулери, також зосереджені на бойовці, але замість бою з одним суперником гравці стикаються з цілими хвилями ворогів. Однією з перших ігор цього жанру була Double Dragon, серед нещодавніх можна назвати серію Batman Arkham або Castle Crashers.
Щоб впоратися з випробуваннями в стелс-екшенах, потрібна хитрість і точність. Хоча бій та інші дії також можуть допомогти у досягненні мети, як у Dishonored, зазвичай у стелс-іграх вітається скритність. Родоначальницею цього жанру стала серія Metal Gear.
Такий поджанр екшенів, як survival-action, останні кілька років завоював значну популярність. Одним із перших його представників була гра в жанрі survival-horror Resident Evil, хоч вона і була лінійною, тоді як дія більш сучасних ігор на виживання типу Fortnite зазвичай відбувається у відкритому світі, а гравці отримують можливості та ресурси для створення інструментів, зброї та укриттів із метою вижити максимально довго.
Ритм-ігри типу Dance Dance Revolution та Guitar Hero – засновані на музиці ігри, де потрібно встигати за ритмом пісні або мелодії, для набору очок натискаючи відповідні кнопки на контролері в точно вивірений час. Іноді цей жанр називають музичними іграми.
Цікавий факт: Першою ритм-грою вважається PaRappa the Rapper, що вийшла на першій PlayStation у 1997 році.
Найчастіше в action-adventure поєднується дві ігрові механіки – квести чи випробування протягом усієї гри, які потрібно проходити та долати, використовуючи зібрані предмети чи інструменти, а також елемент екшену, де застосовується різна зброя та спорядження.
Це може здатися дещо заплутаним, тому простіше пояснити з прикладу. У The Legend of Zelda: A Link to the Past має пройти вісім підземель, щоб зібрати розрізнені частини Трифорсу Мудрості. Після того, як він знайде всі вісім частин і збере артефакт, можна потрапити до дев’ятого та останнього підземелля, щоб врятувати Принцесу Зельду. Для збирання віддалених предметів та атаки Лінк використовує бумеранг.
Ігри жанру action-adventure типу The Legend of Zelda більше зосереджені на дослідженні, вирішенні головоломок та пошуку видобутку, а проста бойовка є скоріше допоміжною по відношенню до геймплею загалом.
Цікавий факт: До жанру action-adventure часто належать ігри, які не відповідають критеріям інших жанрів. Першою action-adventure вважається гра 1979 року з назвою Adventure для Atari 2600.
В іграх жанру survival-horror, наприклад, Resident Evil, для створення похмурих та суворих сеттинг часто використовується серйозна тематика. У багатьох подібних іграх зображується насильство та кров, тому вони призначені лише для дорослої аудиторії. Зазвичай такі ігри можуть похвалитися захоплюючим геймплеєм, посиленим ключовим елементом механіки: обмеженими ресурсами, наприклад боєприпасами або зброєю.
Цікавий факт: Resident Evil – одна з найбільш успішних ігрових серій в історії, в рамках якої з’явилося безліч продовжень, фільмів, іграшок, книг та настільних ігор. А згідно з геймерським виданням Книги рекордів Гіннеса першою Resident Evil для PlayStation належить рекорд найгіршого діалогу в історії відеоігор.
Цей жанр зобов’язаний своєю назвою двом іграм, що надихнули його, Metroid і Castlevania. Метровидання схожі на звичайні action-adventure, але вони нелінійні і часто вимагають від гравця повертатися назад або обмежують його розвиток, поки він не знайде конкретний предмет або особливий інструмент. «Апгрейд» вашого персонажа новою зброєю, здібностями та іншими посиленнями відкриває доступ до «особливих» місць гри – але не забудьте про битви з босами, ще одну відмінну характеристику жанру метроідванії.
Пригодницькі ігри часто діляться за стилем геймплей, а не сюжетом або контентом. І незважаючи на те, що з розвитком технологій розробники отримали безліч можливостей щодо реалізації сюжетів у цьому жанрі, за своєю суттю ці ігри недалеко відійшли від своїх текстових предків.
Зазвичай у квестах гравці взаємодіють з іншими персонажами та навколишнім світом для вирішення головоломок із підказками, просуваючись таким чином за сюжетом. Крім періодичних міні-ігор, в квестах рідко зустрічаються екшен-елементи. Тому серед мейнстрімних геймерів жанр не такий популярний.
Найуспішнішим квестом усіх часів вважається Myst. Він вийшов у 1993 році, який багато хто вважає роком розквіту жанру, і став грою, що найбільше продається для ПК усіх часів. Крім того, він відкрив світові епоху ігор на компакт-дисках.
Перші текстові квести називали “інтерактивними книгами”. Як і випливає з назви, геймплей ґрунтується на текстових повідомленнях, тобто у відповідь на запрограмовані у грі розгалуження сюжету або ситуації гравці вводять текстові команди, наприклад, «взяти лопату», «схопити меч» або «йти на північ». Під час створення текстових квестів програмісти витрачали значний час розробки різних варіантів відповіді команди гравця.
По мірі того, як комп’ютери ставали все більш потужними та здатними разом із текстом виводити графіку, розвивалися і самі ігри. Наприклад, у перших графічних квестах прості картинки лише доповнювали текстові пригоди. Надалі, коли миша стала повноцінним ігровим контролером, ігри стали замінювати текстові команди на дії мишею, а гравці почали використовувати взаємодії з об’єктами на екрані принцип «point-and-click».
У більшості візуальних новел, шалено популярних перш за все в Японії, гравець повинен вибрати особливості або параметри персонажа, які впливають на геймплей. Зазвичай у цих іграх безліч кінцівок, що визначаються діями гравця у певних точках сюжету. Популярними темами багатьох візуальних новел є симуляції побачень чи судових процесів (наприклад, Ace Attorney для Nintendo DS ).
Цікавий факт: Майже 70% ігор для ПК у Японії – візуальні новели.
Технологія лазерних дисків дозволила розробити інтерактивні фільми. У них використовуються заздалегідь зняті сцени з живими акторами або мультиплікацією, пригода зазвичай представляється з виглядом від третьої особи, а гравець контролює вибір у певних вузлових точках сюжету, наприклад, зсуває стик вправо або натискає кнопку, щоб ухилятися від каменю, що летить на нього.
Цікавий факт: Dragon’s Lair вважається першим прикладом інтерактивного кіно та класикою відеоігор. За анімацію відповідав колишній аніматор Disney Дон Блут, і для створення гри його студії знадобилося сім місяців.
Останнє слово у жанрі пригод – 3D у часі, які іноді відокремлюють від інтерактивного кіно. Тут замість заздалегідь знятих сцен гравці взаємодіють із тривимірним ігровим світом у реальному часі. Як приклад подібних ігор можна назвати Shenmue та Heavy Rain.
Рольові ігри, або RPG – мабуть, другий за популярністю жанр. У ньому часто зустрічаються середньовічні або фентезійні сеттинги, що пов’язано з походженням жанру, який веде свою історію від Dungeons & Dragons та інших настільних ігор. Але рольові ігри фантастичної тематики, наприклад Mass Effect, Fallout і більшість частин Final Fantasy, також не обділені увагою хардкорних ролевиків і внесли в жанр свій унікальний внесок.
Крім того, на жанр вплинули і культурні відмінності – зокрема багато геймерів ділять RPG на WRPG (західні) і JRPG (японські). Нарешті, однією із знакових фішок жанру є вибір гравця, що впливає на результат гри, тобто у багатьох RPG є кілька альтернативних кінцівок. А тепер розглянемо різні види рольових ігор.
Екшен-RPG запозичують елементи жанрів action та action-adventure. Визначальною характеристикою action-RPG можна назвати бойову систему в реальному часі, де часто залежить від швидкості і реакції гравця, а не тільки від високих параметрів його персонажа типу спритності і харизми.
Цікавий факт: першу Diablo досі можна грати на офіційних серверах в Інтернеті.
MMORPG, або масові розраховані на багато користувачів мережеві рольові ігри, з’явилися як графічні варіанти текстових розрахованих на багато користувачів підземель (MUD – multi-user dungeon), популярних наприкінці 1970-х.
У MMORPG сотні гравців активно взаємодіють один з одним в єдиному світі і зазвичай виконують ті самі або схожі завдання.
Ще один жанр, який отримав назву від його гри, що надихнула. Rogue була двомірною комп’ютерною грою у жанрі «зачистки підземель» 1980 року. У ній був текстовий інтерфейс та випадкова генерація рівнів. Для прокачування параметрів своїх персонажів гравці мали долати перешкоди та перемагати ворогів.
Окремо варто згадати механіку перманентної смерті персонажа, завдяки якій ці ігри по праву вважаються одними з найхардкорніших представників жанру. Ці базові принципи збереглися до наших днів, отримавши покращене графічне та геймплейне оформлення.
Ігровий процес тактичних RPG ближче до їхнього настільного коріння і часто є покроковими діями на ігровому полі, ізометричному або повністю тривимірному. Для перемоги над ворогами гравці мають обмежені ресурси (армії, зброю тощо) і потрібна практично шахова стратегія.
Рольові ігри з відкритим світом, або «пісочниці», дозволяють гравцям вільно подорожувати своїм ігровим середовищем у пошуках пригод. Це одні з найбільш атмосферних та захоплюючих ігор, тому що величезна кількість ігрових персонажів та ситуацій, необхідних для створення побічних квестів та додаткових сюжетних ліній, дозволяє розробникам створювати справді живі віртуальні світи.
Популярний раніше поджанр, що нині здав свої позиції action-RPG і тактичної ізометрії, є рольовими іграми, де гравець керує командою шукачів пригод (у середовищі шанувальників жанру встояло слово «партія»), яка повністю створюється на початку гри або збирається по ходу подорожі. Дія зазвичай відбувається у підземеллях, вся партія пересувається як єдине ціле, а битви, як правило, покрокові, хоча іноді можуть відбуватися і в реальному часі.
Серед найвідоміших представників жанру можна назвати серію Might and Magic та старі Bard’s Tale.
Незважаючи на назву, обумовлену країною походження, японські RPG відрізняє також ряд знакових геймплейних механік, зокрема, особлива бойова система (найчастіше покрокова на основі меню дій), а також більшу увагу до сюжету та взаємин персонажів, ніж до їх прокачування порівняно із західними RPG часто надає гравцеві набагато менше свободи.
Самі персонажі теж часто задані спочатку, а гравцеві доступна лише обмежена кастомізація параметрів та зовнішнього вигляду.
Гача – різновид RPG ігор, яка ставить на чільне місце механіку колекціонування персонажів, які випадають гравцеві рандомно, в ході подорожей, за допомогою відкриття лутбоксів. Проекти в цьому жанрі часто мають на меті мотивувати геймера на внутрішньоігрові витрати – якщо не вкладати реальні гроші, різко знизиться ймовірність появи потрібних для ефективного проходження героїв. Хоча є й рідкісні гачі, що лояльно ставляться до ресурсів користувача.
Поджанр соулслайк бере своє коріння в серії Dark Souls і передувала їй Demon’s Souls. Це хардкорні RPG, які поєднує подібний підхід до геймдизайну: висока складність битв, де рядовий супротивник не менш небезпечний, ніж бос; контрольні точки, у яких зберігається прогрес та відроджується персонаж після загибелі; ризик втратити накопичений досвід, якщо після воскресіння гравець зможе дістатися місця поразки. Поджанр має великий успіх, а його творець, студія FromSoftware, постійно підігріває до нього інтерес випуском нових тайтлів.
Представники жанру симуляторів мають одну спільну рису – всі вони створені для симуляції реальних чи вигаданих систем, ситуацій чи подій.
Найпопулярнішою грою цього жанру є SimCity. У ній гравець має будувати та розвивати місто, а також керувати ним, зокрема, планувати вулиці, розподіляти простори та стягувати податки з городян. В інших іграх охоплення може бути обмежене більшими або меншими рамками, наприклад, кафе, хмарочосом, парком розваг або цілою планетою.
The Sims – найпопулярніший симулятор життя і одна з найпопулярніших ігор всіх часів. Як і в SimCity (також створеної Віллом Райтом) гравець керує окремими аспектами штучного життя. Такі симулятори можуть дозволяти гравцям управляти генетикою персонажа або середовищем їхнього життя. У деяких випадках можна контролювати реакцію персонажа на певні ситуації.
Ігри з віртуальними вихованцями типу Nintendogs та «Тамагочі» також можна віднести до цієї категорії – по суті, це симулятори догляду за тваринами. Таким чином, The Sims можна назвати соціальним симулятором, і кожна з цих ігор у певному аспекті є симуляцією життя.
Нарешті деякі найбільш масштабні ігри цієї категорії надають персонажам значний контроль над персонажами та їх оточенням і тому називаються «симуляторами бога».
У цій категорії досить важко виділити найбільш популярні ігри, тому що продажі приблизно порівну діляться між авіасимуляторами та перегонами (які за своєю суттю є симуляторами автомобілів різного ступеня реалізму – геймери 1990-х ще пам’ятають слово «автосимулятор» з ігрової преси). Симулятори техніки намагаються відтворити відчуття польоту літаком або гелікоптером, водіння гоночної машини і навіть управління трактором на фермі.
Бій у цих іграх теж зустрічається (найчастіше в авіаційних та танкових симуляторах). Також сюди відносяться симулятори поїздів та космічні симулятори.
Важлива особливість політичного симулятора – усунення акцентів у бік управління державою, дипломатії та геополітики. На відміну від варгеймів та глобальних стратегій ці ігри не фокусуються на битвах, а зосереджені на проведенні внутрішньої та зовнішньої політики.
Якщо в симуляторах життя гравці керують одним чи кількома персонажами, то в симуляторі бога під їхнє керівництво переходить ціла громада, народ або навіть населення планети. Такі ігри дають повний спектр можливостей, які дозволять відчути себе всесильною істотою – аж до виклику стихійного лиха та тераформування.
Симулятори побачень (або дейт-сими) моделюють розвиток успіху в романтичних відносинах з персонажами, причому серед останніх можуть бути як особини людського вигляду, так і інші істоти, включаючи інопланетян, птахів, танки і так далі. Ігровий процес передбачає спілкування з вибором тих варіантів відповіді, які допоможуть розвинути відносини.
Геймплей цього жанру сягає своїм корінням в традиційні настільні стратегічні ігри. Часто в цих іграх вам доступний цілий світ і всі його ресурси, а щоб впоратися з випробуваннями, гравцеві потрібно ретельно продумувати стратегію та тактику. Згодом значна частина жанру стратегії перейшла від покрокових систем до реального часу, слідуючи бажанням гравців.
4X можна назвати будь-яку стратегію, де можна виділити чотири основні цілі: дослідити (eXplore), розвиватися (eXpand), експлуатувати (eXploit) та знищувати (eXterminate). Найвідомішою грою цієї категорії, мабуть, є Civilization Сіда Мейєра. Завдяки масштабу закладених цілей у багатьох ігор цього жанру історичні сеттинги, а дія охоплює цілі епохи життя цивілізації (людської чи інопланетної).
У стратегіях у реальному часі від гравця потрібно збирати та розподіляти ресурси, будувати бази, а також розвивати економіку та військову силу. Найбільш популярною RTS в даний час, мабуть, можна назвати Starcraft, варто згадати також серії Warcraft, Age of Empires та Command & Conquer.
Тактика в реальному часі іноді вважається поджанром RTS, але зосереджена на управлінні підрозділом у бою, а не на менеджменті ресурсів та окремих юнітів.
Цей поджанр поєднує риси екшенів, RPG та стратегій у реальному часі. Тут зазвичай не потрібно нічого будувати та виробляти. Гравець управляє одним персонажем в одній із двох команд, кожна з яких намагається знищити базу супротивника. Часто їм допомагають керовані комп’ютером юніти, що атакують у заданому напрямку.
В обороні веж гравці повинні відображати хвилі ворогів, що керуються комп’ютером (часто званих «крипами»). Конкретні здібності веж і крипів у різних іграх можуть відрізнятися, але зазвичай є кілька веж з різними здібностями, наприклад, уповільненням або отруєнням крипів. Знищивши певну кількість крипів, гравець отримує ресурси на купівлю нових веж або апгрейд існуючих, наприклад, збільшення втрат або дальності.
Ця категорія відрізняє покрокові стратегії від своїх побратимів у часі. У покроковій стратегії гравець отримує певний проміжок часу (хід), коли він виконує деякі дії. Як правило, під час ходу гравця супротивники (інші гравці або керовані комп’ютером) не рухаються.
Але, як і у випадку з RTS, у цьому жанрі можливі відхилення від класичної покрокової схеми, наприклад, переміщення по глобальній карті в реальному часі з переходом у покроковий режим у бою, перехоплення дій та різні концепції одночасного ходу. Найбільш відомий представник жанру – серія Heroes of Might and Magic.
Ігри цього жанру багато що запозичують у реальної військової тактики і зазвичай дозволяють керувати невеликим підрозділом з особливою увагою до озброєння, спорядження та характеристик кожного окремого бійця. Часто цей жанр перетинається з тактичними RPG (Fire Emblem, Final Fantasy Tactics) або поєднується з масштабнішим стратегічним режимом (XCOM, Jagged Alliance).
Геймплей цього поджанру стратегій зосереджений на тактичних чи стратегічних дослідженнях із прив’язкою до карти, найчастіше без економічної складової та видобутку ресурсів. Ігри можуть бути покроковими і в реальному часі, дуже часто використовуються історичні сеттинги (переважно – Друга світова війна ). Серед найяскравіших представників можна назвати серії Panzer General, Close Combat, Sudden Strike («Протистояння») та «Бліцкриг».
Гібрид варгейма та 4X, де для досягнення цілей зазвичай потрібно грамотно керувати армією та ресурсами нації чи імперії.
Традиційні ігри, такі як шашки, шахи та нарди, досі зберігають свою популярність, а оскільки світ стає все більш цифровим, вони також отримали віртуальне втілення. Також до цієї категорії належать карткові ігри, від комп’ютерних реалізацій покеру та преферансу до Magic: The Gathering та Pokemon Card Game.
Автобатлери, або автошахи – гібрид стратегії і MOBA, в якому герої стикаються один з одним на шахівниці. Персонажів можна поєднувати в стеки, а на карті з’являються нейтральні вороги, які приносять досвід і золото, що відкриває простір для використання різних тактик. Жан, що спалахнув на початку 2020-х, дуже швидко погас, і зараз не користується великим успіхом, хоча шанувальники у нього все ж таки є.
Спортивні ігри, як і слідує з назви, симулюють різні види спорту, наприклад, гольф, баскетбол, звичайний та американський футбол. Зустрічаються також олімпійські види спорту типу лижних гонок, і навіть барний спорт на кшталт більярду або дартс. Зазвичай суперники управляються комп’ютером, хоча можна змагатися з іншими гравцями. І якщо ми говоримо про спорт, самі по собі відеоігри теж можна вважати спортом!
Одні з найпопулярніших ігор цієї категорії – гоночні симулятори серій Forza, Grand Turismo та Need for Speed, сюди ж ми відносимо класику ігрових автоматів типу Pole Position. Тут гравці беруть участь у гоночних заїздах проти суперників чи тимчасово.
Симуляція різних командних спортивних ігор – один із найстаріших ігрових жанрів. Деякі представники жанру, наприклад, Arch Rivals та NBA Jam, підходять до спорту з гумором, тоді як інші, наприклад, Madden NFL та FIFA, намагаються відтворити реалізм та подарувати відчуття участі у справжніх змаганнях.
Цікавий факт: Серія Madden NFL старша половини гравців, які зараз грають у реальній лізі NFL. Ігри серії відвідали 33 різних платформи та консолі, у тому числі Windows, iOS, Sega Genesis та Sega Saturn, Nintendo SNES, N64, GameCube, Wii та Wii U, Turbo Duo, 3DO, PlayStation c першою по четверту та всі покоління Xbox.
До цієї категорії ми відносимо вигадані види спорту та самі по собі змагальні ігри, у тому числі кіберспортивні дисципліни типу Overwatch та Team Fortress.
Цей жанр, що є поєднанням спорту і файтингів, включає, наприклад, симулятори боксу типу Fight Night, а також ігри про реслінг. Вони більш реалістичні бої і можуть фігурувати реальні спортсмени.
Головоломки, або логічні ігри зазвичай граються на одному екрані або ігровому полі, а для проходження потрібно вирішувати певні інтелектуальні завдання.
У логічних іграх потрібно вирішувати логічні головоломки або проходити якісь випробування для розуму типу лабіринтів. Серед найяскравіших представників – інтелектуальні ігри типу Brain Age та казуальніші головоломки, наприклад, Tetris.
Цікавий факт: Перша версія «Тетріса» була текстовою. Її творець Олексій Пажитнов для створення блоків різного розміру використовував дужки, а гравці мали змінювати положення блоків, що падають у склянку, щоб заповнювати та прибирати ряди.
Як і в справжніх вікторинах, у комп’ютерних іграх цього жанру для набору очок гравець повинен відповісти на запитання протягом заданого часу (або раніше від іншого гравця). Цей жанр чудово підходить для казуальної гри, тому останнім часом його популярність невпинно зростає, особливо на мобільних телефонах.
Відповідно до своєї назви, жанр escape the room пропонує гравцям виявити винахідливість і втекти з пастки, в якій опинився їхній персонаж. Зазвичай це збірка головоломок, яку потрібно послідовно вирішити задля досягнення мети. Примітно, що цей жанр існує й у реальному світі – у вигляді так званих квест-кімнат, дуже популярної розваги серед шанувальників квестів у реальності.
Розвиток технологій розсуває межі можливого у відеоіграх, а розробники – межі ігрових жанрів, постійно створюючи нові.
Інкрементальні або «ліниві» ігри (не плутати з казуальними) – це прості ігри, що вимагають мінімальної участі гравця, наприклад, у вигляді кліків за значком, тому часто їх називають клікерами. Інкрементальні ігри залучають гравців тим, що винагороджують виконання простих завдань.
Цікавий факт: У програмі Idle Game Maker можна зробити свій клікер, навіть не володіючи жодними знаннями в галузі програмування.
Артхаусні ігри не схожі на інші. Часто вони містять елементи різних жанрів, і при цьому не належать до жодного з них. Їх незвичайність також проявляється у дизайні, ігрових механіках та подачі сценарію.
Найчастіше ігри напряму королівська битва відносяться до шутерів, хоча окремі розробники впроваджують його механіки у RPG, стратегії та інші жанри. Головна мета в цих іграх – вижити якнайдовше і усунути всіх конкурентів. При цьому гравці повинні шукати спорядження та зброю на карті, а однією з ключових особливостей матчів стає поступове звуження ігрової зони, що підштовхує учасників до більш тісних контактів.
Не так жанр, як напрямок геймдизайну immersive sim покладається на емерджентний геймплей, зводячи до мінімуму заскриптовані сцени і події. Якщо говорити по-простому, в імерсивних іграх геймер отримує повну свободу варіантів проходження: будь-яке завдання можна виконати декількома способами, і найчастіше зовсім не так, як задумував розробник. За це багато immersive sim ігор отримали статус культових.
Ігри жанру тайм-менеджмент націлені на управління часом та ресурсами: використовуючи відведений йому період, гравець повинен виконати поставлені перед ним цілі. Граючи наввипередки з таймером, геймери намагаються діяти якомога ефективніше, щоб отримати нагороду. Одна з найкращих ігор у цьому жанрі – Overcooked.
Казуальні ігри засновані на найпростішій механіці і чудово підходять для короткої швидкоплинної гри. Завдяки розвитку мобільних ігор останні кілька років ми спостерігаємо вибухове зростання популярності цього жанру. Для утримання цікавих гравців розробники часто використовують нагороди та ретельно продумані рівні, оскільки геймплей у цьому жанрі зазвичай досить одноманітний.
Зазвичай ці ігри призначені для кількох гравців (чотирьох або більше) і є змаганнями учасників один з одним або комп’ютерними противниками в різних міні-іграх. Типовим прикладом є Mario Party.
Зазвичай у цих іграх до виконання завдань чи подолання перешкод потрібно використовувати код. Наприклад, Codehunt використовується Java або C#, а гравці пишуть програми, вивчаючи мови, алгоритми і типи даних (цикли, рядки, шифрування і т.д.).
У ці ігри грають виключно через Інтернет чи інші мережеві платформи. Крім того, часто в MMO реалізовано безліч ігрових режимів, в яких гравці можуть працювати спільно або змагатись один з одним. Зокрема, в Minecraft можна грати або як в MMO, або як одиночну гру.
Зазвичай рекламні ігри створюються підвищення продажів продукту чи бренду, а за її створенні розробники співпрацюють із виробником чи рекламної компанією.
Цікавий факт: Chex Quest – шутер від першої особи без насильства на движку Doom, що вийшов у 1996 році в рамках рекламної кампанії пластівців Chex. Ця перша відеогра, яка додавалася у подарунок до пластівців.
Творчі ігри зазвичай пов’язані з малюванням чи якимось іншим мистецтвом і орієнтовані те що, щоб викликати в аудиторії емоційний відгук. Зазвичай у цих іграх немає геймплею як такого, тому це швидше інтерактивні твори.
У таких іграх проста механіка застосовується для навчання різних предметів та навичок, наприклад, математики або набору тексту на клавіатурі, тому вони часто входять до багатьох списків кращих відеоігор для дітей.
Однак, не варто недооцінювати потенціал ігор – деякі з них, наприклад, Minecraft або Roblox, технічно не обов’язково були задумані учнями, але мають дуже широкі можливості для використання в освітніх цілях.
Фітнес-ігри (не плутати зі спортивними) розроблені для гри з особливими контролерами або периферійними пристроями, які дозволяють гравцям виконувати реальні фізичні вправи. Законодавцем жанру по праву є Nintendo, і в таких іграх, як Wii Fit або Ring Fit Adventure, можна відстежувати кількість підходів та прогресу, приблизно як на фітнес-браслеті.
Капельная лента для полива является главным компонентом системы, при использовании которой вода поступает к растениям дозировано под…
Інтернет-магазин Medishop спеціалізується на продажу медичних витратних матеріалів https://medi-shop.com.ua/medichni-vitratni-tovari для професійного та домашнього використання. У нашому асортименті…
Сучасний дизайн інтер’єру знаходиться на перетині функціональності й естетики. Один із тих елементів, який, здається,…
Рукоділля – це не тільки захоплююче хобі, а й можливість показати свою креативність, створюючи щось…
Вибір піддону для душу здається простою задачею, однак, зважаючи на різноманіття матеріалів, форм і функціональних…
Натуральні шпалери стають дедалі популярнішими завдяки своїй екологічності, унікальному зовнішньому вигляду та можливості створити здоровий…